Kyllä mä temestaa sain ihan tk lääkäriltä. Ja mistähän tuo uutinen vuodelta 1990 oikein on kaivettu ?
Mä söin aikoinaan monta vuotta sitte melkeen joka päivä puolen vuoden ajan yhden Temesta-pillerin, en muista grammamääriä, se ei ollu muule määrätty. Huomattavasti parmesaani, eiku siis parempi (perkele parmesaani) olo ku diapamista.
En tullu omasta mielestäni riippuvaiseks, tosin siirryinköhän mä sit diapamiin ilman taukoa, en oikee muista. Jossain vaiheessa lopetin kaikki lääkkeet melkeen vuodeks ihan kertaheitolla, tosin siinä vaiheessa olin käyttäny enää hyvin vähän. Mul on sellanen hämärä muistikuva et mä söin ne temestat siihen asti ku niit oli ja sit lopetin ku ei enää ollu ja sit jossain vaiheessa monen kuukauden jälkeen opintojen lomassa menin ruinaan diapameja terv.keskukseta.
Herskasta en myöskään parin muutaman kerran jälkeen sillon tällön tullu riippuvaiseks toki nyyhky olo seuraavana päivänä mut kaheksankytluvun lopulla oli niin paljon muuta, sillohan oli muotii enempi istuu trendikkäissä kapakoissa eikä tarjontaakaa ollu ja rupes pelottamaan moni juttu.
Täältä voi lukea kaiken mahdollisen bentsoista, bentsokoukusta, siitä irti pääsemisestä ja ikävistä viboista:
Luin vähän noit tukiaseman juttuja. Siel on etupäässä tyyppejä joilla bentsojen käyttö on riistäytyny käsistä.
Mäkin käytin aikoinaan diapamia liikaa ja kyl se passivoi ja pumpuloi eikä siit ollu hirveesti mitään hyötyy, se oli sellast pientä jatkuvaa viihdenapostelua. Vähitellen pääsin eroon.
Mut xanoreita oon osannu käyttää kohtuudella eikä määrät oo kasvanu olennaisesti.
Tos joku selitti et “tutkimuksen” mukaan bentsot menettää vaikutuksensa neljän kuukauden käytön jälkeen, sen jälkee niit käytetään vaan omiin viekkareihinsa.
Ei pidä paikkaansa.
Jos mä tätä nykyä otan yhden ylimääräsen xanorin ihan oikeen paniikin iskiessä (esim bussissa) niin kyllä tehoo!!! Ei oo vaikutus häipyny mihkään, tosin oon pitäny perus päiväannostuksen pienenä, siltä varalta jos sit tarttee tositilanteessa vähä enemmän.
Xanorissa on todella pahoista paniikkihäiriökohtauksista kärsivälle sellasii ominaisuuksii mitä ei oo monessa muussa lääkkessä. Eli se on tosi hyvä akuuttiin tarpeeseen.
Ihan kenelle tahansa sitä ei ehkä kannattais kirjottaa “pelkkään” ahdistukseen tai varsinkaan jos masennus on pääindikaatio.
Tosin ahdistus voi olla sietämätöntä ja siihen xanor on myös hyvä, mut sillo tilapäisesti.
…
Mä en ole pitkään aikaan syöny bentsoja säännöllisesti. Joskus mulla oli sellanen parin kuukauden jakso kun otin päivittäin enemmän kuin lääkäri oli määrännyt, ja kun sen sitten lopetti, tuli paha olo, tärinää ja oketusta.
Sen jälkeen olen sitten ajatellut etten halua kasvattaa toleranssia, haluun että tositilanteessa yksikin nappi toimii. Siis sitten kun ihan oikeasti ahdistaa. Tästä syystä en enää ota kaikkein pienimpii, tai vähän isompiinkaan pahoihin oloihin lääkettä, vaan yritän selvitä mahdollisimman pitkälle ilman ryynejä.
Oliko ne vähän niinku sähkösykäyksiä? Mulla tuli sellasia tuntemuksi Efexorin/Ixelin/Seronilin viekkareissa. Tosi vittumaisia, joskus tasapaino heitteli kun noita tuli, kävelin ja liikehdin kun humalainen Saatoin tarttua esim. ohi kahvikupista tai ovenkahvasta
Kohta ehkä taas luvassa kun on ainakin suunnitteilla keventää kokeeks lääkitystä, on ollu niin pirun hyvä olo sen jälkeen kun vaihtoehtopäihteily loppu
Bentsojakaan en oo joutunu syömään yhtään. Noista on muutaman vuoden sisällä menny mm. Xanor,Tenox, Opamox…? Todella satunnaisesti, mukana myös reilusti viihdekäyttöä. Fyysistä riippuvuutta mulla ei koskaan näihin oo ollu, mut henkinen kyllä, siis viihdekäyttömielessä.
Sekin on aika vittumaista, kun päivittäisissä puheenaiheissa ja päässä pyörii kaikki nuo ryynit. Rivatrilista kun ei saa oikein mitään oloja, niin sitten ottaa enemmän, eikä aina tajua miten tukossa on. no ei nyt pelkät rivat ole sellaisia.
Miten suuria eroja eri bentsodiatsepiinien vaikutuksissa mielestänne on?
Tässä hieman omia analyysejäni:
Alpratsolaami tekee aika hyvälle tuulelle ja poistaa ahdistusta melkoisen tehokkaasti. Kohtuullisilla annoksilla väsymystä ei tule; voisi jopa puhua tietynlaisesta piristymisestä. Vaikutus aika on hyvin lyhyt.
Oksatsepaami mielestäni hidastaa liikkeitä huomattavasti, rauhoittaa, muttei väsytä juurikaan normaaleilla annoksilla. Vaikutus lyhyt, mutta pidempi kuin alpratsolaamilla.
Diatsepaami käyttämistäni bentsoista ehdottomasti “kokonaisvaltaisin” vaikutus. Lihakset rentoutuu, mieli rauhottuu. Väsyttää jonkin verran; pistää tietynlaisen tokkuran päälle koko päiväksi. vaikuttaa pitkään.
Noita on pääasiassa tullut käyteltyä. Kertokaapas joku tosta loratsepaamista; meneekö lähelle alpratsolaamia? Mietiskelin vain tuota Diapamin ehkä turhankin kokonaisvaltaista vaikutusta…mutta ehkä nyt on vain hyvä olla tolla pitkävaikutteisella mahdollisimman pienillä annoksilla…
Lääkkeitten vittumaisimmista vaikutuksista vittumaisin itse kokemani oli risperdalista tulleet veto-oireet se meinaan, pojat ja tytöt, on kivuliasta ja karmivaa kun kunnolla iskee.
Naama vääntyilee, kaikkia paikkoja kouristaa yms ei siihen muu auta kun hakea Akinotonea (tjsp) terkkarilääkäriltä ja odottaa että menee ohi.
Bentsoissa en ole ikinä kyennyt päivittäiskäyttöön koska rouskin kaikki heti kerralla
Muutenkin fyysiset koukut on tullut vältettyä, herska ja subuahan pitää kait vetää pari viikkoa että alkaa koukuttumaan ja ittellä ei putki oo ollu ikinä paria-kolmea päivää pidempi…
Void, niinhän se on, mutta toivottavasti et sovella samaa metodia subuun ja herskaan.
Omasta mielestäni bentsojen viihdekäyttö potentiaali on melko alhainen; otat paljon, et muista mitään seuraavana päivänä - ja melko varmasti nukahdat 3 tunnin sisällä ottamisesta. Tai sitten istuskelet sohvalla ja mietit 4 tuntia et pitäsköhän mennä pesasemaa hampaat…
nimenomaan kuin jotain pieniä sähköiskuja päässä, jotka välillä tuntuvat sormissa, huulessa, jalanpohjissa kun lähtee esim. kävelemään paikallaolon jälkeen. nuita on jatkunut nyt kohta toista viikkoa, onneksi ovat nyt vaimentumaan päin… ihanaa että joku toinenkin on kärsinyt nuista, ärsyttää yrittää selittää ihmisille että “mä tunnen päässäni kuin jotain sähköiskuja…” kun ne ei oikein meinaa ottaa tosissaan koko oiretta.
Efexorista on kyllä itselläkin ollut kunnon discontinuation syndromaat eli vierotusoireet. Vaikka syön pienellä annoksella, 75 mg/päivä. Just viime viikolla olin kokeen vuoksi kolme päivää ilman. (Tuo ei muuten kannata, haittaa lääkkeen hoitavaa tehoa paljon.) Jo ensimmäisen päivän iltana alkoi tulla noita sähköiskuja… tai ainakin jotain samantapaista mitä kuvailtiin. Minulla tuntui että välillä sydän hypähti pari-kolme kertaa peräkkäin niin kovaa että pää tärähti ja korvissa humahti oikein kunnolla. Noita tuli varsinkin kun yritti nukkua. Tuntui kuin sydämenlöynnistä olisi lähtenyt mojova sähköisku joka täräytti koko kehoa. HYVIN epäterveellisen tuntuista. Ja oli myös sellainen vitun itkuinen olo… itkin about joka ikiselle asialle joka tuli mieleeni. Makasin vaan sängyssä ja itkin. Tai sitten luin kirjaa ja itkin. Tai kuuntelin musiikkia ja itkin. Tuntui että liikuttui aivan hirveästi pienimmästäkin jutusta. Taisi olla välittäjäaineet hieman sekaisin
sama ongelma taasen, itellä mielialat on vaihdellu raivon puuskista hillittömään pillittämiseen/ masennuksen tunteeseen.
ja nuo tulee mitä pienemmistäkin asioista. olen töissä ja joudun puremaan hammasta useamman kerran päivässä, koska meinaan menettää hermoni asiakkaiden kysymysten kanssa! ei kovin hyvä asia!
lisäksi lääkkeen (paroxetin alpharma/seroxat) lopettaminen on vaikuttanut myös fyysisesti niin vittumaisesti, että en varmasti enää ikinä aloita vastaavanlaista kuuria.
mitäs siinä sitten teet, jos ja kun paniikkikohtausta ja ahdistusta alkaa taas jossain välissä pukkaamaan? hankit bentsokoukun!
en, en…
Herskaakaan ei tullut vedettyä ku pari kertaa aikoinaan, “vähän” turhan kovat tuomiot ja meininki verrattuna aineesta saatavaan oloon, mikä ei kovin kummoinen kuitenkaan ole…
Subustahan ei kait saa kuin lääkeaineen väärinkäyttö tjsp miten se nyt kiemuroissa sanotaan tuomion, vai?
Sama on pirissä, istut 18 tuntia paikallasi ja mietit että pitäisikö ottaa huikka vettä kyllähän siinä ristikot täyttyy mutta elämä valuu samalla sormien välistä.
Gilbert Sheltonin Friikkilän veljeksissä oli käytännön pila-vekottimia douppimiehille, yksi oli “Book of unsolvable puzzles for speed freaks”
itse olen popsinut rivatrilia reseptilla viimesen puol vuotta yleensa sen 1/2kk minka pillerit riittany… 3x2mg/paivassa on annos ja se kyl riittais hyvin mut tuppaa menemaa ajoittain se 100 purkki muutamassa paivassa kun kaverit on kasi ojossa ja itellaki makeenhimo sita ennen oli 1x15mg oxepam paivassa milla ei ollu mitaan vaikutusta, yleensa popsin ne kerralla. aika yllattyny ettei taalla oo useemmalla rivatril laakitysta, vaikuttavana aineena on klonatsepaami ja tuntus melko pitkavaikutteiselta. ehka siks harvinaisempi et moni laakari mieltaa sen pelkastaan epilepsialaakkeeks vaikka erinomainen rauhottava…
säälittää nää viikon verran viihdekäyttäneet ääliöt jotka “kehtaa” puhua riippuvuudesta. Taitaa olla vähän liian hyvä mielikuvitus… idiootit
jep… ja vielä kommentoi kuolleen miehen topicciin…