Hei, nimimerkki ”pakko kysyä”. Halusin vastailla jo aiemmin, mutta itselläni on nyt energiat menneet oman elämäntilanteeni pohdintaan. Uskomattoman raskas päätös luovuttaa suhteessa, nyt on alkuvaiheen viha ja varmuus haihtunut ja tilalle tullut suru ja epäilykset, josko teenkin virheen kun olen lähdössä. Niin paljon hyvääkin on takana, ja niin paljon molemmat vielä rakastaa. On pitänyt palata omiin kirjoituksiin tänne palstalle jotta muistaa, että tässä mahdollisessa erossa on kuitenkin oikeat syyt taustalla: haluan henkilökohtaisesti viettää elämää, jossa alkoholi ei kuulu joka viikonloppuun, itsellänikin taipumusta masennukseen, ja tämä ristiriitainen tilanne, kun toinen juo useammin ja enemmän kuin minä (ja siihen liittyvät kahnaukset), ei omalla kohdallani tule aiheuttamaan kuin oman romahdukseni jossain vaiheessa. No, ei tehdä tästä nyt eropalstaa kuitenkaan… eikä mielenterveyspalstaakaan
”Pakko kysyä”, ihana kuulla, että olet löytänyt tasapainon ja onnen erosi jälkeen. Voin kuvitella, mitä sinusta tuntuu uuden miesystävän juomisen suhteen. Epäilet, onko sinulla oikeaa syytä olla levoton, mutta sinullahan on todellinen syy epävarmuuteesi kokemustesi jälkeen! On todella hankala sanoa, millaisista määristä alkoholia on syytä huolestua. Kohtuukäyttäjäksi kutsuisin miestäsi ainakin siitä syystä, ettei hän koskaan juo kunnolla humalaan. Toisaalta, jos sinua ahdistaa 3 – 4 kertaa viikossa tapahtuva olutpullojen korkkailu, en ihmettele. Kuulostaa paljolta. Miten suhtauduit alkoholia kohtuullisesti käyttäviin miehiin niiden kolmen vuoden aikana, kun olit sinkku? Paljonko itse joit sinkkuaikoina, ja millaisia toiveita asetit tulevalle parisuhteelle juomisen suhteen? Juot kuitenkin välillä itsekin, joten kuulostaisi siltä, että kohtuukäyttö voisi parisuhteessanne onnistua ihan hyvin, kunhan opit luottamaan mieheen. Meidän kohdallamme näen itse jo punaista, kun edes ajattelen alkoholia, joten on vaikeampi löytää sitä kultaista keskitietä, joka molempia osapuolia tyydyttäisi. Onkohan se mullekin sitten ainoa vaihtoehto täysraitis mies…
Sinulla on oikeus puhua miehen juomisesta niin suoraan, että voit rauhassa oppia nauttimaan suhteestasi – ei mitään ahdistuksia enää maton alle, niitä olet varmaan saanut lakaista sinne ihan tarpeeksi edellisessä suhteessasi. Rehellisyyttä itselle ennen kaikkea, sitä yritän itsellenikin toitottaa. Ja älä nyt ainakaan itseäsi arvostele alkoholimäärien laskemisesta: siitä, että haluat vain tietää missä mennään. Itseäsihän sinä vain siinä suojelet.